Subject: FW: Töölepingu ülesütlemisel hüvitiste maksmine
From: "info - MKM" <[email-masked]>
To: "info - MKM" <[email-masked]>
Date: Mon, 14 Jul 2025 16:16:41 +0300

From: Ulla Saar - MKM <[email-masked]>
Sent: Monday, July 14, 2025 2:48 PM
To: info - MKM <[email-masked]>
Subject: FW: Töölepingu ülesütlemisel hüvitiste maksmine

From: Janika Aben <[email-masked] <mailto:[email-masked]> >
Sent: Monday, July 14, 2025 2:42 PM
To: Ulla Saar - MKM <[email-masked] <mailto:[email-masked]> >
Subject: Töölepingu ülesütlemisel hüvitiste maksmine

Tähelepanu! Tegemist on välisvõrgust saabunud kirjaga.
Tundmatu saatja korral palume linke ja faile mitte avada.

Tere!

Kirjutan seoses küsimusega TLS muudatustest, mis liideti seadusega
eelnõuga 735 SE (TTMS) ja jõustusid 17.03.2023.

Tööandjad on sageli töötajatele seaduse normide selgitaja rollis ning
selle pinnalt on tõusetunud mõned mõtted, küsimused.

TLS  § 100 lg 5 kohaselt on töötajal või tööandjal õigus saada keskmist
tööpäevatasu iga tööpäeva eest, mille võrra töölepingu ülesütlemisest
vähem ette teatati. Võrdlusena varasemalt viitas vastav norm üksnes
„hüvitisele“.

SE 735 menetlusele lisatud SM muudatusettepanekute kirja (nr 1.2-5/4321-1)
kohaselt on olnud ettepaneku eesmärgiks „Vähem ülesütlemisest etteteatatud
aja eest makstav hüvitis ei peaks aga täitma kahju hüvitamise eesmärki,
vaid kompenseerivat ja preventiivset eesmärki, et suunata mõlemaid
töösuhte pooli pidama kinni etteteatamise tähtaegadest. Seega kui kumbki
pool teatab töösuhte ülesütlemisest ette vähem kui seadus sätestab, tuleb
tal vähem ette teatatud päevad teisele poolele hüvitada.“

TLS §-d 96-98 sätestavad etteteatamise aja nii tööandja kui töötaja jaoks
kalendripäevades. Vastavaid perioode arvestades on oma tegevuste
planeerimine mõistetav mõlemale poolele. Ning järgmise sammuna on ka
preventiivse eesmärgina eeldatav, et tuleb kompenseerida ette teatamisest
puudu jääv aeg – seda kalendripäevades.

Töölepingu ülesütlemisel  makstavad muud hüvitised on samuti arvestatavad
kas keskmise kuutasu põhiselt või kasutamata puhkuse korral
kalendripäevades.

Seega kui preventiivne eesmärk on olnud TLS § 100 lg 5 koosmõjuga nt § 97
lg-ga 2 kohustada tagama töötajale ettenähtavus töösuhte tuleviku osas 15
– 90 kalendripäeva eest, siis on praktikast selgem, et vastavalt oleks
sätestatud ka hüvituskohustus, kui seda normi on rikutud.

Kehtiva seaduse teksti kohaselt on hüvituskohustus sõnastatud läbi
tööpäevatasu, mis tekitab koosmõjus küsitavuse. Samuti loob hüvitiste
arvestamisel erinevad arvutuskäigud, mis nii etteteatamise aja kui
kasutamata puhkuse, samuti tööandja makstavate muude hüvitiste korral
lähtuvad kõik keskmise tasu arvestamise reeglitest, kui väikeste
erinevustega.

Näitena võib tööandja 2. juunil esitatavas avalduses olla järgnev
konstruktsioon:

„Vastavalt […] kohustub tööandja teatama töötajale ette töölepingu
erakorralisest ülesütlemisest 30 kalendripäeva. Seoses töö lõppemisega on
tööandja viimane tööpäev 3. juuni. Tööandja maksab hüvitist töötajale
töölepingu ülesütlemisest vähem ette teatatud 19 tööpäeva eest.“

Seega uuriksime, mis põhjusel on vajadust eristada § 100 lg 5 puhul
hüvitise arvestamist tööpäevapõhiselt.

On nähtav, et keskmise tasu arvutamise määruses on viidatud § 3 lõikes 2
tööpäevatasu maksmisele töölepingu ülesütlemisest vähem ette teatamisel.
Ning erisusena ei arvestata tööpäevatasu arvestamise hulka erandlikku § 37
perioodi. Kuid laias vaates ja § 97 eesmärgilt oleks hüvitatavaks ajaks
kalendripäevad, mil pool oli ootus olla seotud (juba lõpetatud)
töösuhtega. Seega kas võib olla kaalumiskohta TLS sõnastuse
täpsustamiseks, vajadusel ka määruse nr 91 sõnastuste ja arvutuskäikude
üle vaatamiseks, et töötajatele olulises hüvitise temaatikas nõuete osas
selgust ja lihtsust luua?

Heade soovidega

Janika Aben

Janika Aben
regulatory governance team lead

T: +372 5259827

E:  <mailto:[email-masked]> [email-masked]

LHV PANK
 <http://lhv.ee/> LHV.EE

TARTU MNT 2